Title: Vox Lux Year: 2018 Duration: 01:54:28 Subtitles Source: Yes
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫סלסט נולדה באמריקה ב-1986.
‫בהתחשב ברקע, בחינוך ‫ובמעמד הסוציו-אקונומי של הוריה,
‫כמי שהמדיניות הכלכלית של רייגן ‫לא הטיבה איתם,
‫הבחירה בשם שמקורו בלטינית ‫נראתה פואטית במיוחד.
‫הוא הציב בפניה יעד שנקבע מראש, ‫נתיב שנגזר עליה ללכת בו.
‫ושנים רבות לפני שהשם "סלסט" ‫התגלגל על הלשון
‫כמו אנקדוטה מוסרית ‫שנדמה כאילו הכרנו מיום שנולדנו,
‫לא בטוח שהיא הייתה נחשבת ‫למישהי כה מיוחדת או מוכשרת.
‫אולם היא ניחנה ‫באותו "משהו" מסתורי,
‫שלעיתים לכד את תשומת ליבם ‫של מוריה ובני גילה הצעירים.
‫למרות שמבקריה זלזלו ‫בכושר ההמצאה שלה,
‫היא הייתה, למעשה, ‫אשת עסקים ממולחת.
‫בתחילת הדרך ‫היא הייתה טובת לב וחיננית,
‫ולפחות כתבה את שיריה בעצמה.
‫איש לא יכול לקחת את זה ממנה.
‫היא תהיה בת 13, כמעט 14, ‫בשנת 2000,
‫בפתחו של המילניום החדש.
‫"הקדמה "1999
‫בוקר טוב.
‫-בוקר טוב.
‫שלום. ‫-ברוכים השבים.
‫בוקר טוב. ‫-היי.
‫שנה טובה.
‫תרז, עשית משהו בשיער?
‫אחותי סיפרה אותי. היא ספרית.
‫היא עובדת בעיר? ‫אני רוצה תספורת כזאת.
‫באמת?
‫היא גרה מחוץ למדינה. ‫היא באה לבקר אותנו לחגים,
‫אבל אוכל להודיע לך כשהיא תחזור.
‫אכפת לך? ‫לפעמים מתחשק לי לחדש.
‫בטח, אין בעיה. ‫-תודה.
‫שלום. ‫-מה המצב?
‫בוקר טוב. ‫-היי.
‫היי. ‫-בוקר טוב.
‫ברוכים השבים.
‫נהניתם מהחופשה?
‫-כן.
‫קיבלתי חדשות מסגן המנהל קיין
‫בנוגע לבקשה שלנו למחשב לכיתה.
‫מה החדשות?
‫אני רוצה לחכות שכולם יגיעו ‫כדי לספר לכם.
‫אנחנו מחכים ל... אריק ואליס.
‫בטח ייקח להם זמן להגיע.
‫למה?
‫איידן, בוא לא נתחיל ‫את השנה ברגל שמאל.
‫אתה יכול לחכות להפסקה ‫עם כל מה שיש לך לומר לו.
‫הוא כאן. ‫ראיתי את אריק לפני חמש דקות.
‫טוב, אז נחכה לו. ‫-נקבל מחשבים אישיים?
‫אמרתי שנחכה. ‫-סליחה.
‫כן?
‫שמי קולן אקטיב.
‫מה?
‫שמי קולן אקטיב.
‫כן, קולן, אני יודעת.
‫סלסט?
‫סלסט, לכי תעמדי עם כולם מאחור.
‫היא נושמת?
‫לא.
‫סלסט, את צריכה לקום ‫ולהתרחק מהחלונות,
‫כי בעוד כמה דקות יהיה פיצוץ.
‫מה אתה עושה?
‫למה אתה עושה את זה?
‫תפסיק! תפסיק!
‫אני עומדת.
‫קמתי.
‫עכשיו כולם, תסתמו ותהיו בשקט.
‫תיכנסו חזרה פנימה!
‫קולן?
‫קולן, בבקשה, תן לנו ללכת.
‫הרגתי כבר הרבה אנשים.
‫מצטער, אני לא יכול ‫לעשות את זה עכשיו.
‫בבקשה...
‫לפחות תן לכל האחרים ללכת.
‫אני אשאר כאן איתך.
‫ומה נעשה?
‫נתפלל יחד.
‫ששש... הכל יהיה...
‫אדם-7, מדווח על הרוגים רבים.
‫חדר 206, קומה שנייה.
‫"ווקס לוקס" ‫סרטו של בריידי קורבט
‫נטלי פורטמן
‫ג'וד לאו
‫סטייסי מרטין
‫ג'ניפר אילי
‫ראפי קסידי
‫קריינות: ‫וילאם דפו
‫הלחנה ועיבודים מוזיקליים: ‫סקוט ווקר
‫שירים מקוריים: ‫סיה
‫במאי: ‫בריידי קורבט
‫"מערכה 1: בראשית "2001-2000
‫לקחת אוויר ולעצור את הנשימה.
‫לנשום.
‫מה את מרגישה עכשיו?
‫אני מרגישה כאילו אני בסירה.
‫הבחילה לא עוברת לך?
‫זה לא רק זה.
‫אני מרגישה ‫כאילו אני מסתובבת במקום.
‫את חושבת שזה הכל בראש שלי?
‫לא, אני בכלל לא חושבת ‫שזה בראש שלך,
‫אני רק לא חושבת ‫שזה קשור לפגיעה בעמוד השדרה.
‫אני צריכה לשבת.
‫אביא לך כיסא בעוד רגע. ‫קדימה.
‫רוצה לנסות ‫לעשות עוד כמה צעדים?
‫טוב, יופי.
‫זהו.
‫את מתקדמת. ‫-איפה אבא ואלינור?
‫הם הלכו לקנות לנו אוכל.
‫חלק מהתלמידים התלוננו
‫על צלצולים באוזניים מקולות הירי.
‫דיברתי עם הרופא שלה על כך, ו...
‫נהדר.
‫היי, גב' האוורד. ‫-שלום, סלסט.
‫אני מצטערת כל כך שהייתי חולה.
‫הייתי צריכה להיות שם איתך.
‫אני שמחה כל כך שאת בחיים.
‫אני חושבת שהייתי מתה...
‫או שהייתי הורגת את עצמי, ‫לא הייתי יכולה לעמוד בזה.
‫אני כאן עכשיו, ואני לא אעזוב אותך ‫אף פעם. לעולם.
‫אלוהים...
‫אלי, אני חושבת שעשיתי משהו נורא.
‫מה יש?
‫כתוב כאן שמצאו ‫את הסבים של קולן.
‫חושבים שהוא ירה בהם ‫שלושה שבועות לפני חג המולד,
‫וחי עם הגופות במשך החגים.
‫איכס! ‫-אבא...
‫תסלחו לי. ‫-תפסיק.
‫אני מצטערת, ‫יש כאן עיתונאים שמבקשים ריאיון.
‫אל תסתכלי עליי, זאת החלטה שלה.
‫אני לא רוצה שיראו אותי ככה.
‫את נראית בסדר גמור.
‫את יכולה לדבר איתם?
‫אני? ‫מה אני אמורה להגיד?
‫לא הייתי שם.
‫תגידי להם שצר לנו ‫על כל מי שנהרגו.
‫תתקשרי לאמא.
‫את בטוחה?
‫אני יכולה לקחת אותך לטלפון.
‫תודה, מותק.
‫נראה לי שאנסה לישון קצת. ‫-יופי.
‫נראה לי שאנסה לקחת ‫את אמא שלך לאיזו מסעדה.
‫להסיח את דעתה קצת.
‫בטוחה שאת לא צריכה כלום ‫חוץ מהאורגנית הזאת?
‫יש לי גיטרה במרתף.
‫אני יכול להביא אותה ‫וללמד אותך לנגן קצת.
‫תודה, אבל...
‫קשה לי לכופף את הראש.
‫זה מתחיל ככה, ‫אחת, שתיים, שלוש.
‫כן.
‫פעמיים.
‫...עדיין במצב אנוש.
‫התפללו במיוחד בשבילם.
‫הצטרפו אליי, בבקשה, ‫ופתחו בעמוד 13.
‫נמסר לי קודם, ‫ואחדים מכם ודאי כבר שמעו
‫על ניסיון ההצתה ‫בבית משפחת אקטיב אמש.
‫סגן לין ממקוף 120 ביקשה ממני ‫להזכיר לכולם
‫שבמקום מתנהלת עדיין חקירה,
‫ושהריסת הבית...
‫תפגע קשות ביכולת של המשטרה ‫לספק תשובות
‫לשאלות הנוקבות של חברי הקהילה.
‫אני רוצה להוסיף...
‫שכעס רב ‫הוא מה שהביא לפעולה הזאת,
‫ואיננו יכולים לשאת עוד כעס ‫ואלימות סביבנו בזמן הזה.
‫אני אעשה צעד נוסף ‫ואבקש מכולכם לכלול את המבצע
‫של ההתקפות האכזריות הללו ‫בתפילותיכם.
‫באמצעות התפילה המרפאת הזאת ‫והמחילה שלנו,
‫קורבנות הטרגדיה הזאת...
‫ישתחררו מהצער והזעם שלהם ‫בעולם הבא.
‫במשך כל הלילה נבקש ‫מתלמידי "ניו ברייטון" לבוא ולחלוק
‫את זיכרונותיהם עימנו.
‫אני רוצה להזמין ‫את סלסט מונטגומרי
‫מכיתה ח' של סטפני דווייר.
‫ניסיתי להכין משהו לומר,
‫אבל לא ממש הצלחתי לבטא ‫את הרגשות שלי במילים,
‫אז חשבתי במקום זאת, ‫לעשות את זה.
‫אחותי, אלי, עזרה לי מאוד.
‫השיר הזה מספר עלינו, ‫והוא מוקדש לה.
‫לפי עצתו של מפיק, סלסט שינתה ‫את מילות השיר מ"אני" ל"אנחנו",
‫וזמן קצר לאחר מכן, ‫הארץ כולה הרגישה כמוה.
‫זה לא היה העצב שלה, אלא שלהם. ‫לא עוד החוויה האישית שלה,
‫הם אימצו אותה לחיקם.
‫במהלך אותה שנה ‫הפך השיר להמנון החדש של האומה.
‫במילים פשוטות, זה היה להיט.
‫סליחה, אני שומעת את הקול שלי ‫וזה מבלבל אותי.
‫את רוצה שאוציא את הקטע הזה?
‫אם אתה יכול, תודה. ‫-אין בעיה.
‫מוצא חן בעינייך ‫שאני עובר ל"דו" לפני הפזמון?
‫לא, לא...
‫חשבתי שזה "רה", סליחה. ‫-יש שם "רה".
‫סלסט, ‫בוא נצא לחמש דקות הפסקה.
‫תפגשי אותי במסדרון.
‫את בסדר, או שזה קשה מדי? ‫-לא, אני בסדר.
‫סומכת עליי?
‫את סומכת עליי?
‫כן.
‫כן? ‫-כן.
‫יופי, כי אני עושה את זה הרבה שנים,
‫ואני מבין ‫שזה יכול להיות מבהיל,
‫אבל את חייבת להאמין ‫בתהליך העבודה.
‫הוא עובד, בגלל זה את והורייך ‫בחרתם בי להנחות אותך ב...
‫בתהליך החדש, ‫המוזר והבלתי צפוי הזה.
‫אני רוצה שתזכרי את מה ‫שאמרתי לך בבית של הורייך,
‫בפעם הראשונה שנפגשנו.
‫את צריכה לעצום עיניים ‫ולדמיין שאת בחדר שלך.
‫את רוקדת בחדר שלך, ‫ואף אחד לא מסתכל עלייך ו...
‫שום דבר לא מטריד אותך, בסדר?
‫בסדר.
‫תגידי לי אם את לא מבינה אותי,
‫כי את כל כך בוגרת לגילך ‫שחצי מהזמן אני שוכח שאת ילדה.
‫אל תדאגי לצדדים הטכניים. ‫תאמיני לי,
‫האנשים האלה לא באו להקשיב ‫לבסיסט המזוין הזה,
‫שחושב שהוא ג'אקו פסטוריוס.
‫בסדר. ‫-את הכוכבת פה, בסדר?
‫תזכרי את זה ותתנהגי בהתאם.
‫את מוכנה לחזור לעבוד? ‫-כן.
‫יופי. ‫-אבל אתה יכול לעשות לי טובה?
‫כן.
‫אתה מוכן לשמור על הפה שלך ‫ליד אלי?
‫היא שונאת שאנשים מקללים.
‫כן, אני מתנצל.
‫אני... לא שמתי לב שקיללתי לידך.
‫לא חשבתי על זה. ‫סליחה. בסדר.
‫ערכתי בזריזות משהו ‫לבית הראשון והאחרון,
‫ונראה שזה עובד טוב.
‫אולי אנחנו חושבים על זה יותר מדי.
‫אבל בבית הראשון ‫יש איזה שיבוש קל,
‫בעיה כלשהי בביצוע
‫של המשפט ‫"פספסתי את הרכבת",
‫אז אולי נמשיך משם?
‫סבבה.
‫אני אשיר את זה כמו שצריך, ‫ואז נוכל לעבור ל"שפת הגוף".
‫סליחה, באיזה בית זה?
‫זה השיר הבא.
‫בסדר. כן.
‫בואו נקדים את הלו"ז.
‫טוב, קדימה.
‫סליחה על האיחור.
‫תודה שחיכיתם לי.
‫אתן נהנות משהותכן כאן?
‫כן, המלון נחמד מאוד.
‫כן, זה מעולה.
‫אז מה השלב הבא?
‫היא הקדימה אותי.
‫ובכן, כמה דברים.
‫קודם כל, רציתי לשאול אותך ‫אם יש לך רקע כלשהו בריקוד,
‫או שהפציעה שלך מונעת ממך... ‫-למדתי בלט.
‫ולא.
‫אני רק צריכה להיזהר.
‫נהדר.
‫דיברנו במשרד ‫על כמה אירועים בזמן הקרוב,
‫הופעות ‫שהיינו רוצים שתשתתפי בהן,
‫ונשמח להפגיש אותך עם כוריאוגרף.
‫איזה מין הופעות?
‫הופעות במרכזי קניות, ‫דברים כאלה. זאת דרך נהדרת
‫להציג אותך בהופעה חיה לקהל, ו...
‫דרך נהדרת בשבילך לצבור ניסיון.
‫סלסט...
‫אנחנו ממש אוהבים ‫את מה שאת עושה כאן,
‫אבל...
‫אחרי כל מה שעברת, אני...
‫חושבת שאנחנו חייבים ‫להיות כנים איתך ולומר לך
‫שלא בטוח שהשירים החדשים יעבדו.
‫היי, היי, היי. היא בת 14. ‫את לא צריכה לדבר אליה ככה.
‫דברי אליי ככה, לא אליה.
‫אתה מוכן לתת לי לסיים?
‫לפני שנתכנן תוכניות גדולות יחד,
‫יהיה לא מוסרי מצידי
‫לא להציג בפני בחורה צעירה כמוך ‫את המציאות כמו שהיא.
‫נתת לנו הקלטת דמו מצוינת,
‫ואנחנו נקדם אותה ‫בכל הכוח, אבל...
‫כל השאר לא בידינו.
‫זה בסדר. אם זה ילך, מעולה.
‫אם לא, זה גם בסדר.
‫יופי, אז נעבור לחלק הכיפי.
‫זה מה שחשבנו מבחינת העיצוב
‫של האלבום שנשלח לתחנות.
‫מה דעתך?
‫אני אוהבת את זה.
‫זה ורוד אפרסק.
‫אפשר לשנות את הצבע.
‫תנסו להתמקד כרגע ‫בתחושה ובמראה הכללי.
‫אני אוהבת את זה. ‫-גם אני.
‫יופי, הן יודעות מה הן אוהבות.
‫מעולה, אנחנו מתים על זה. ‫הגופן הזה מבליט את מילות השיר,
‫מציג התגלות של קול חדש.
‫אבל הכי חשוב לנו ‫שתרגישי שזה מייצג אותך נאמנה.
‫אני מרגישה שזה מייצג אותי נאמנה.
‫כנציג שלך, אני רוצה לציין
‫שההתנהגות של האישה הזאת ‫הייתה חריגה ולא הולמת.
‫לא היה לי מושג שהיא תשב ‫ותיתן לך רשימת תירוצים
‫לכך שהיא לא תהיה אשמה ‫אם היא תיכשל בעבודתה.
‫כל אנשי המכירות האלה אותו הדבר, ‫אחרי חמש דקות איתם
‫ברור שהם לא היו מסוגלים ‫למכור חגורת הצלה לנטלי ווד.
‫היא רק אמרה לי לא לטפח ציפיות.
‫ברור שאת צריכה לטפח ציפיות.
‫בואו.
‫אז מכאן את מושכת 5, ‫הולכת 6, 7, ולמטה 8.
‫יופי. בשביל הגלישה הזאת, ‫את צריכה לכווץ את שרירי הבטן,
‫ולדמיין שאת מתרוממת ‫בזמן שאת יורדת למטה.
‫ככה תגלשי רחוק יותר. ‫בואי נראה.
‫את בסדר? ‫-כן, בסדר גמור.
‫את בטוחה? ‫-אני בסדר.
‫אנחנו יכולות לעשות הפסקה. ‫לא, לא, אני בסדר.
‫טוב, אני אשים את הדיסק ‫ונתחיל מההתחלה.
‫תמצאי את הקצב.
‫מוכנה?
‫צעד ימינה, שמאלה.
‫יופי!
‫הצידה!
‫הולכים קדימה!
‫ולרדת למטה.
‫יופי, טוב. כשהפזמון מתחיל,
‫תנסי לשיר עם ההקלטה, ‫כדי לראות איך את מרגישה.
‫תתרכזי בנשימות,
‫כדי שיהיה לך מספיק אוויר ‫עד סוף השיר.
‫בסדר. ‫-בסדר, מוכנה?
‫חמש, שש, שבע, שמונה.
‫תמשיכי.
‫יופי, צעד.
‫נמוך.
‫ולמעלה.
‫יופי!
‫וימינה. שמאלה. ללכת.
‫למעלה!
‫יופי.
‫את מרגישה בסדר? ‫-כן.
‫יופי, יופי.
‫מה יקרה אם תצליחי בגדול?
‫קודם כל, אני לא חושבת שזה יקרה, ‫ושנית,
‫גם אם כן, ‫אני עדיין אבוא הביתה כל הזמן.
‫את באמת חושבת ‫שיכניסו אותי לאן שהוא?
‫לגמרי. את נראית בת 22.
‫אין מצב.
‫באמת.
‫"סליחה, אדוני, ‫פגשת את אחותי הקטנה?
‫"היא סקסית, נכון?" ‫-תשתקי.
‫זה נכון.
‫את היפה מבינינו,
‫ואת שרה יותר טוב ממני.
‫אני יודעת.
‫ואני גם יותר גדולה ממך.
‫תפסיקי, תפסיקי!
‫סליחה.
‫זה כואב לי בגב.
‫סליחה.
‫אני לא לבושה. ‫-בסדר.
‫התקשרו אליי מחברת התקליטים, ‫מהיחצ"נית ההיא...
‫הכלבה. את רוצה לשמוע? ‫-זה רע?
‫אני יכול להיכנס? ‫-אלי מתלבשת.
‫הם הציגו את האלבום לתחנת רדיו. ‫-נו, ו...?
‫עשית את זה. "אני חיה" ‫ו"הולוגרמה" קיבלו ציון מצוין.
‫מה עם השירים האחרים?
‫בסדר, אני חושב, ‫אבל הצלחת להכניס שני שירים.
‫היית צריכה רק אחד כדי לעבוד.
‫את לא נראית נלהבת.
‫גם אתה לא נראה נלהב.
‫אני מאושר, ‫זה פשוט לא הפתיע אותי.
‫מחלקת איתור אומנים תשלח ‫רשימה הופעות
‫שתוכלי לחמם באביב.
‫אני לא מאמינה. ‫-אני שולח אותך הביתה
‫לשבוע-שבועיים, לנוח, כי נחשי מה?
‫אני לוקח אותך לסטוקהולם ‫אחרי החופשה.
‫באמת? ‫-זה באירופה.
‫אני יודעת. ‫-הם רוצים מספיק שירים לאלבום.
‫יש מישהו שאני רוצה ‫שתעבדי איתו, הוא מצוין.
‫את תזהי את השירים שלו. ‫הוא כתב המון דברים.
‫להיטים.
‫אמרתי לו שיפנה לך זמן, ‫הוא הסכים בתנאי שנבוא אליו.
‫אז כל מה שיש לך...
‫שרבוטים, רעיונות, כל דבר, ‫תכתבי את זה.
‫שמעת, אלי?
‫את רואה? ‫אמרתי לך שתצליחי בגדול.
‫לאחר ביקור קצר בבית אצל הוריהן,
‫האמרגן של סלסט ‫הוציא לבנות דרכונים בהליך מזורז,
‫ושלושתם טסו לעיר זרה ולא מוכרת, ‫אם כי לא אקזוטית במיוחד,
‫שבה חוו חוויות ייחודיות רבות ‫בפעם הראשונה.
‫"מי הנערה הזאת?"
‫בסטוקהולם היה ‫מה שמרצים למינהל עסקים
‫וגיאוגרפים כלכליים ‫מכנים "אשכול תעשייתי",
‫ריכוז של כישרונות, תשתית עסקית
‫וחברות מתחרות ששייכות כולן ‫לתעשייה אחת במקום אחד.
‫בשנות ה-40 ראשי הכנסיות ‫ואנשי תרבות שמרנים
‫התאחדו כולם ‫למען מטרה מקודשת:
‫להגן על צעירי הארץ מפני המוזיקה ‫המנוונת שהגיעה מאמריקה.
‫כדי להילחם באיום הזה,
‫בתי ספר ממשלתיים למוזיקה ‫פרחו ברחבי הארץ
‫והציעו הדרכה "מרוממת נפש" ‫במוזיקה קלאסית.
‫מן הון להון...
‫יליד תקופת השיא ‫של הגל "מרומם הנפש",
‫בשלהי מלחמת העולם השנייה,
‫המפיק השוודי, תור אריק ראמסטד, ‫היה סקפטי בהתחלה,
‫אבל למד לחבב ‫את צמד האחיות הבלתי נפרדות.
‫ולמרות שהחשיב את עצמו ‫לאתיאיסט זקן וחבוט,
‫ש"משתעשע כלאחר יד ‫בתעשיית מוזיקת הפופ",
‫מסירותן של האחיות טובות הלב
‫לאלוהים, למוזיקה, ומעל לכול, ‫זו לזו, עוררה בו השראה.
‫במשך חמישה שבועות
‫הוא יצר כמה מהמנגינות והלחנים ‫הממכרים ביותר בקריירה שלו.
‫לא מודעת להיקף העצום ‫של פרסום ותהילה
‫ששירים אלה צפויים להביא לה,
‫סלסט נהנתה יותר מכול ‫לבלות יחד עם אלינור.
‫הן לא יכלו להעלות בדעתן ‫שיטיילו יום אחד יחד באירופה,
‫ללא פיקוח וללא השגחה.
‫בסופי שבוע אלינור נהנתה לשחק
‫את האחות הגדולה ‫ולקחת את סלסט לסיבוב
‫בפאבים ‫ובמועדוני הריקודים הקרובים.
‫לפני הטבח בניו ברייטון, ‫אלינור לא הייתה מעזה לחלוק
‫את הצדדים הלא-מכובדים
‫של תשוקת הבילויים שלה ‫עם אחותה הקטנה,
‫אבל לנוכח כל הסבל ‫שהיה מנת חלקה של סלסט,
‫היא הייתה ודאי מבוגרת מספיק
‫בשביל החלקים המהנים יותר ‫של עולם המבוגרים.
‫סלסט הרגישה מלאת חיים, ‫יצירתית ועצמאית,
‫כמי ששולטת בגורלה.
‫מותק, הוא שוב מתקשר.
‫אנחנו נאחר לטיסה. ‫-נורא מוקדם.
‫תגידי לו שלא נראה לי ‫שאוכל לעלות למטוס.
‫אני לא מאמין.
‫אני מצטערת. אני ממש מצטערת.
‫לא, אני מצטערת... ‫-אל תגידי שאת מצטערת,
‫פשוט אל תעשו את זה. ‫זה תמיד אותו סיפור איתכם, ילדים.
‫ההורים שלכן סומכים עליי, ‫ואני מתייחס לזה ברצינות.
‫את מחייכת? כן? ‫אל תחייכי אליי.
‫אתה פשוט מצחיק. אל תצעק עליי.
‫אני אפסיק לצחוק כשתמחקי את ‫החיוך המתנשא הזה מהפרצוף שלך.
‫נחשו מה?
‫כיוון ששתיכן החלטתן ‫להתחפף ולעשות מה שבא לכן,
‫בלי שום התחשבות ‫במה שזה אומר מבחינתי,
‫מבחינת מוסרית, אתית וחוקית, ‫מעתה ואילך,
‫אני אתעלם מבקשתך ‫ואקלל חופשי-חופשי, איך שבזין שלי.
‫כי אני לא קונה
‫את ההצגה הזאת ‫של שתי ילדות תמימות.
‫בסדר, עשינו עסק. ‫רק תפסיק לצעוק.
‫אני ממש לא צועק.
‫יש לך 12 שעות לשכב מעולפת ‫במטוס ולהתאפס על עצמך.
‫ומה אז? לחשוב על מה שעשיתי?
‫התקשרתי לחדר שלכן עשר פעמים.
‫מה קורה בעוד 12 שעות?
‫את מצטלמת לקליפ באל-איי.
‫מה?!
‫נהנית מהמופע?
‫מה? ‫-אהבת את המופע?
‫סליחה, רק עכשיו הגעתי לכאן.
‫הוא האמרגן שלך?
‫איך התחברתם?
‫הוא ראה אותי שרה בטלוויזיה.
‫אני סלסט.
‫אפשר להביא לך ‫משהו לשתות, סלסט?
‫לא, אני בסדר, תודה. ‫אני צריכה לעבוד מחר מוקדם.
‫אני מצלמת קליפ.
‫את מופיעה בו?
‫אני מקווה.
‫זה קליפ לשיר שכתבתי.
‫איזה מין מוזיקה את עושה?
‫אני מתביישת לומר. ‫-למה?
‫אני לא רוצה שתצחק עליי.
‫אני לא אצחק עלייך.
‫מוזיקת פופ.
‫אני מת על פופ.
‫לא נכון! ‫-ברור שכן. מי לא אוהב פופ?
‫מה את עושה? ‫בואי נזוז, אני רוצה שתפגשי מישהו.
‫אני מכיר את אח שלך. ‫-כן, יצא לנו להיפגש.
‫כן. סלסט.
‫אתה בסדר?
‫לקחתי המון כדורים לפני ההופעה, ‫כי הייתי לחוץ.
‫ונראה לי שאני צריך משהו חדש ‫כדי לנטרל את המשהו הקודם.
‫יש לך פה כדורים?
‫רק משככי כאבים.
‫טוב.
‫אני צריכה לרדת למטה ‫להחליף את המפתח.
‫נראה לי שלקחתי ‫את המפתח של אחותי.
‫נראה נחמד.
‫אני מת על החרא הזה.
‫כן...
‫זה מעולה. ‫זה השיר הכי טוב ששמעתי בחיים.
‫סתום.
‫דילגת על נפילה וזחילה.
‫אני לא עושה את זה.
‫תעשה את זה אתה.
‫טוב, אין בעיה.
‫תרדי מהבמה שלי.
‫תפסיק. אלוהים.
‫תפסיק! תפסיק!
‫אתה עושה את אותה המוזיקה ‫שהנער שתקף אותי האזין לה.
‫זה מזכיר לך אותו?
‫כן, ממש עכשיו.
‫אני מקווה ‫שזה לא מפריע לך יותר מדי.
‫לא. ‫זה לא מפריע לי.
‫אני חושבת שכשאתה פוגש מישהו ‫שיהפוך לדמות מרכזית בחייך,
‫זה...
‫מכריח אותנו להביט בחזרה לעבר,
‫כדי שנוכל להמשיך הלאה לעתיד, ‫זה הכל.
‫להגנתי,
‫אולי זה מה שנתן לילד ההוא ‫את הדחיפה האחרונה,
‫או...
‫אולי זה הדבר היחיד ‫שהיה יכול להציל אותו
‫ואת כל הילדים המסכנים האחרים.
‫בכל מקרה, ‫אני שמח שאני כבר חשוב לך.
‫אני לא אוהבת לחשוב על זה,
‫או לדבר על זה.
‫למה שתעשי את זה?
‫על מה יש לדבר?
‫זה מה שאני אוהבת במוזיקת פופ,
‫אני לא רוצה שאנשים ‫יצטרכו לחשוב יותר מדי.
‫אני רק רוצה ‫שתהיה להם הרגשה טובה.
‫מאז שזה קרה,
‫אני חולמת אותו חלום כל לילה.
‫ספרי לי.
‫בחלום, אני דוהרת ‫במנהרה אינסופית.
‫אני מאחרת לפגישה ‫עם מישהו בקצה השני.
‫ובכל פעם שאני עוברת ‫בעיקול רחב בכביש,
‫אני חולפת על פני גוף,
‫אבל אני לא עוצרת.
‫את מתכוונת, גופה?
‫לא בדיוק.
‫אבל...
‫חסר חיים.
‫אחרי זמן מה,
‫אני מבינה שאלו כפילות שלי,
‫כמו שיבוטים,
‫שניסיתי לשלוח ‫דרך המנהרה במקומי,
‫אבל הן לא הגיעו לצד השני.
‫הן לא באותו גיל אף פעם.
‫הן מונחות תמיד בתנוחות שונות.
‫זה הגיוני.
‫באמת?
‫בטח.
‫את כמעט מתת,
‫אז...
‫עכשיו קל לך לדמיין את עצמך ‫מתה בכל גיל.
‫אני לא חושבת שזה העניין, כי...
‫בחלום אני יודעת שלא אמות לעולם.
‫מה יש בקצה המנהרה?
‫אני מתעוררת תמיד ‫לפני שאני מגיעה לשם.
‫אבל אני פוחדת נורא ‫כי אני הולכת למקום
‫שבו איש לא יכול למצוא אותי,
‫איש אינו יודע את שמי.
‫קומי!
‫מה את עושה פה?
‫את חייבת לקום! אנחנו צריכות ‫להתקשר לאמא ואבא.
‫איפה השלט?
‫הנה. עכשיו, צאי מכאן.
‫מטוס התרסק לתוך בניין בניו יורק.
‫ופלייבק!
‫"סלסט - הולוגרמה"
‫הסט מוכן?
‫ופלייבק.
‫רדופה על ידי תמונת המפגש הלילי ‫בין אחותה לאמרגן שלה,
‫נאבקת בתחושות של בגידה וניכור,
‫אובדן התמימות של סלסט ‫שיקף באופן מוזר את מצב האומה.
‫החל מאותו יום ‫התפצלו דרכיהן של האחיות,
‫ושתיהן נדחפו בכוח ‫לקצוות מנוגדים של אישיותן.
‫אחת בשביל הכסף, ‫שתיים בשביל השואו,
‫בשלוש מתכוננים ‫ובארבע מתחילים!
‫קאט. יופי.
‫"מערכה 2: לידה מחדש "2017
‫הגיע הזמן, קדימה.
‫קדימה, קדימה!
‫הגיע הזמן! הגיע הזמן! קדימה!
‫בשנת 2017, ‫מלאו לסלסט 31 שנה.
‫היא הייתה לכודה ‫בהווה ראוותני ובלתי נסבל
‫שהגיע לשלב קיצוני בקיומו,
‫לא ניתן היה לשער אילו צורות ‫חדשות הוא או היא ילבשו.
‫לאן את הולכת?
‫לעשן. היא מתאפרת.
‫היא לבושה? ‫-הם רצו לסרק אותה.
‫הראיונות לתקשורת ‫מתחילים באחת.
‫זה לא ענייני. ‫40 דקות איחור.
‫היי.
‫איך היא נראית?
‫עייפה.
‫את נראית יפהפייה.
‫נראה לי שהגבות מודגשות מספיק.
‫צריך להפסיק להתעסק איתן.
‫מה מצבנו?
‫20 דקות.
‫יופי. סלסט, אני צריך ‫לדבר איתך לפני ההופעה.
‫מה העניין? ‫-עדיף שנדבר בפרטיות.
‫זה לא מפריע לטוני. מה העניין?
‫יש...
‫הייתה תקרית ירי. ‫חושבים שזאת פעולת טרור,
‫בעיירת חוף בשם בראץ' בקרואטיה.
‫אנחנו מכירים מישהו מהנפגעים?
‫לא, לא. מה פתאום. ‫לא, לא, אל תדאגי.
‫אין לנו הרבה מידע, אבל...
‫יש 14 הרוגים, ‫ומספר רב יותר של פצועים.
‫היי, אף אחד לא יחשוב שזה חוסר ‫רגישות להופיע בצד השני של העולם.
‫זה לא העניין.
‫טוב, מי עשה את זה?
‫למיטב ידיעתי, ‫אף אחד לא נטל אחריות...
‫תני לי לסיים. ‫-בסדר.
‫היורים עטו מסכות ‫מהקליפ "הולוגרמה".
‫מה? ‫-הם הופיעו במסכות
‫והתחילו לירות באנשים ‫באתר נופש בחוף הים.
‫אנחנו לא יודעים אם זאת הייתה ‫פעולה מאורגנת,
‫או משהו חד פעמי.
‫מה מידת הדמיון?
‫זה כל מה שאני יודע.
‫ישאלו אותך הרבה שאלות היום, ‫ואני רוצה שתהיי מוכנה.
‫אפשר לבטל ‫את הראיונות לתקשורת?
‫כנראה לא בלי לבטל את ההופעה.
‫ג'וזי אומרת ‫שלא כדאי לנו להתחמק.
‫טוב.
‫אנשים יהיו בעדך.
‫אנחנו צריכים להתמודד עם זה ‫באופן ישיר, ואת יודעת,
‫להגיב בצורה חכמה.
‫אני עושה הכנות ‫למסיבת עיתונאים למטה בארבע.
‫מסיבת עיתונאים? ‫-כן.
‫אתה צוחק עליי? ‫-זה ייקח חמש דקות.
‫התקשרתי לג'וזי שתבוא לכאן ‫ותכין הודעה לעיתונות, עכשיו.
‫מישהו שמע מאלברטין? ‫הטלפון שלי מת.
‫אלברטין במסעדה, אוכלת צהריים.
‫אני לוקח אותך אליהן.
‫היא כועסת עליי?
‫למה שהיא תכעס עלייך? ‫היא מתרגשת להיות כאן.
‫דחיתי את הראיונות ‫עד אחרי מסיבת העיתונאים.
‫זה ייתן לנו זמן ‫להתעדכן בפרטים נוספים.
‫אבל לפי מה שהבנתי עד כה, ‫ייתכן שמדובר בכלל בצירוף מקרים.
‫מה זאת אומרת, "צירוף מקרים"?
‫לא יודעת, הם הלכו לחנות תחפושות
‫ובחרו את המסכות הראשונות ‫שהם מצאו.
‫אבל בכתבה שאס-אר-קיי שלחו לנו
‫נטען שהיורים השתמשו בדמותך
‫ובמכלול היצירה שלך ‫כסמל לניוון מוסרי במערב,
‫או משהו מטורף כזה.
‫מעולה!
‫לאור העבר שלך, אני חושב ‫שעלינו לראות בכך הזדמנות
‫לדבר על העקרונות ‫והעמדות המרכזיות שלך.
‫אני לא בטוחה,
‫יש סיכוי גדול שהעבר שלה ‫הוא הסיבה שהם בחרו בה.
‫מהרגע הראשון, ‫את צריכה להבהיר
‫שהסיבה שאת לא מבטלת ‫את ההופעה הערב
‫או בערבים הקרובים, ‫היא שאין עדיין מספיק מידע
‫שיצדיק ביטול. ‫-כן.
‫תתמקדי באהבה העצומה שלך ‫ובאבל על הקורבנות,
‫וקורבנות של אלימות ‫בכל רחבי העולם.
‫אני יכולה להגיד לשמוקים האלה ‫שילכו להזדיין?
‫אף אחד לא יאשים אותך, ‫אבל אל תדברי בפזיזות.
‫אני לא רוצה שדברייך ‫יובנו בצורה לא נכונה.
‫כולם שם יהיו בעדך. ‫-כן.
‫פשוט תדברי מהלב.
‫יש לי בחילה.
‫את רוצה שנביא לך משהו?
‫לא, זה בגלל התרופות. ‫יש לי דקירות בעמוד השדרה.
‫אני אשלח אלייך מעסה ‫מיד אחרי ההופעה.
‫הלו? ‫-אני אגיד שלום לכולם
‫ואראה שהכל מסודר, ‫וניפגש כאן בעוד שעה.
‫הן במסעדה? ‫-אני מאבד אותך...
‫כן, אני אתקשר... הנה הן.
‫הנה אתן!
‫למה לא באתן אל מאחורי הקלעים?
‫היי, אמא. ‫-היי, מותק.
‫היי, אלי.
‫את נראית עייפה.
‫את רוצה ללכת לנמנם בחדר שלי?
‫לא, אני נורא רעבה.
‫היא לא רצתה לאכול ‫שום דבר שהזמנתי לה.
‫אני לא מאשימה אותך.
‫הזמנתי ארוחת בוקר ‫משירות חדרים. היה נורא.
‫לא, זה לא העניין.
‫יש לי בחילה מנסיעות. ‫-יש לה בחילה מנסיעות.
‫טוב, הצלחת ליהנות ממשהו?
‫עשית לה סיור בעיר הולדתנו. ‫-היי. מה שלומך?
‫אין חדש בעולמנו. ‫-טוב לראות אותך, ילדונת.
‫מה שלום סבתא וסבא?
‫סבתא רוצה להחליף ‫את הכרטיסים שלהם למחר.
‫למה? ההופעה ממש קרובה ‫לבית שלהם.
‫אמא אומרת שהיא עייפה.
‫זה מופע הפתיחה!
‫בסדר, אני אתקשר אליה.
‫איך היה?
‫מה? ‫-מסיבת העיתונאים.
‫עוד לא ערכנו אותה.
‫זאת ממש בדיחה חולנית, מה?
‫אני יודעת. ‫בואי לא נדבר על זה עכשיו.
‫מה קרה?
‫לא עניינך. בעיות של מבוגרים. ‫אל תתעסקי בזה.
‫היי, מותק, רוצה שנאכל ‫ארוחת צהריים יחד?
‫אני יכולה לקחת את אלבי ‫לארוחת בנות זוגית קצרה?
‫בטח, אבל את צריכה לחזור ‫עד ארבע כדי שנתכונן להופעה.
‫בסדר... ‫-היא צריכה לחזור עד שלוש וחצי.
‫תודה, אלי.
‫אכפת לך להישאר במלון, בבקשה? ‫אני צריך לעלות למעלה...
‫אני חייבת לצאת מכאן... ‫-בסדר!
‫קחי איתך מאבטח.
‫אני לא צריכה שמרטף. ‫אני רק אלך עם אלבי ברחוב.
‫כן, ברחוב. ‫תחזרו, בבקשה, עד שלוש וחצי.
‫בסדר. לכי לנוח, ‫אני אחזיר אותה אחרי שנאכל.
‫איפה את רוצה לאכול?
‫לא יודעת. ‫-מה זאת אומרת, את לא יודעת?
‫ברור שאת יודעת. אני שונאת ‫לדבר עם הילדים של ימינו.
‫הם אומרים תמיד ‫שהם "לא יודעים" שום דבר.
‫את בדיכאון או מה?
‫לא.
‫אני סתם מציקה לך. ‫אני רוצה שתרגישי נינוחה לידי.
‫אני נינוחה. אני פשוט נבוכה,
‫כי כל כך הרבה אנשים ‫מסתכלים עלינו.
‫בדיוק בגלל זה ‫אני רוצה לצאת מכאן.
‫תקשיבי, יהיו פפראצי בחוץ, ‫כי כולם יודעים שאנחנו כאן.
‫את רוצה שנצא מאחור? ‫-לא.
‫אני פשוט אלך לפנייך.
‫סלסט! סלסט!
‫סלסט! ‫-היי, אל תעקוב אחריי, בבקשה.
‫איך את מרגישה ‫בקשר להתקפה היום?
‫אני הולכת לאכול, ‫אחזור בעוד 45 דקות,
‫ואז תוכלו לצלם אותי ‫כמה שתרצו, בסדר?
‫תודה. בחיי!
‫היי, חכי לי.
‫אני שונאת את האנשים האלה.
‫כולם שונאים את האנשים האלה. ‫אל תחשבי על זה.
‫היית צריכה לתת להם לצלם אותך. ‫את נראית כל כך יפה היום.
‫לא נכון.
‫לא חפפתי את השיער ‫ואני בקושי מאופרת.
‫רוצה קצת משלי? נראיתי כמו ‫דינוזאור כשהתעוררתי הבוקר.
‫זה העונש שלי ‫על כך שהבאתי חיים לעולם.
‫לכל מעשה טוב יש מחיר.
‫תינוקות מוצצים ממך ‫תשוקת החיים.
‫תשתקי. את נראית מעולה, אמא.
‫תודה לאל.
‫יותר טוב מבחורות אחרות ‫שיוצא לי לפגוש.
‫כמו מי. ‫-אני לא מגלה!
‫למה, מה הבעיה שלהן?
‫שום דבר מיוחד,
‫פשוט כשאני מעלעלת במגזינים, ‫אני רואה בחורות שאני מכירה,
‫וראיתי את חצי מהן עירומות ‫בחדרי הלבשה,
‫אז אני יודעת איפה יש להן סימן לידה ‫מכוער, או אם חתכו להן את הזנב.
‫למי יש זנב? -אל תתלהבי כל כך. ‫אני לא מגלה לך.
‫לא הייתי רוצה ‫שיפיצו מידע אישי כזה לגביי.
‫המקום הזה לא רע.
‫נחמד לשבת עם מישהו ‫שהפנים שלו לא תקועים בטלפון.
‫אני ואלי לא משתמשות בטלפון ‫ליד השולחן.
‫מגניב. את צריכה להקשיב לה.
‫אני מקשיבה לה.
‫אבל אם היא כל כך מגניבה, ‫למה את לא סובלת אותה?
‫אין לי שום בעיה איתה, ‫פשוט רציתי לבלות קצת איתך לבד.
‫את מתנהגת ‫כאילו את שונאת אותה.
‫זה דבר נורא לומר. ‫אל תגידי את זה.
‫לא אמרתי ‫שאת באמת שונאת אותה.
‫רק שאת מתנהגת ככה.
‫תקשיבי, לפעמים יש לי פתיל קצר, ‫כי אני לא ישנה הרבה שעות,
‫ואני צריכה לטפל בהרבה עניינים.
‫אין יותר כסף במוזיקה כיום.
‫הכל תוכן ממותג ומציאות ‫וירטואלית, תוכניות ריאליטי.
‫אני מדבבת דמות במשחק מחשב, ‫למען השם,
‫ואני מרוויחה יותר כסף ‫באחה"צ אחד
‫מאשר בשנה שלמה של הופעות.
‫אז למה את יוצאת ‫לסיבובי הופעות ארוכים כל כך?
‫אני צריכה לשלם להרבה אנשים, ‫יותר ממה שאת יכולה לדמיין.
‫זאת עבודה במשרה מלאה.
‫כאילו שאני מחוברת ‫לכל העולם כל הזמן,
‫ואני שומעת את כולם ‫בתוך הראש שלי.
‫חשבתי שאנחנו מדברות ‫על דודה אלי.
‫על מה את רוצה לדבר? ‫היא בסדר?
‫היא כועסת ‫שאת לא מתאמצת להיפגש איתה.
‫היא אמרה לך את זה?
‫מעצבן אותי ‫שהיא מכניסה את הבעיות שלנו
‫למערכת היחסים שלי איתך.
‫אין לזה שום קשר אלייך. ‫את מבינה? שום קשר.
‫אילו בעיות יש לך איתה? יש לך ‫את כל מה שהיא רצתה אי פעם.
‫זה מגוחך!
‫אני רצינית. ‫-אלוהים.
‫כשביקרנו את סבא, ‫הוא הראה לנו סרטון
‫של דודה אלי שרה ורוקדת ‫כשהייתן קטנות.
‫היי, מה אני יכולה לומר? ‫לדודה אלי יש יותר מדי חרטות,
‫ולפעמים החיים לא הוגנים.
‫בעיקר בימינו.
‫אנשים כיום ינסו למכור לך הכל:
‫מסך טלוויזיה שנראה על הפנים,
‫אבל הם יציגו אותו ‫כ"אולטרה מגה טריפל היי-דפינישן".
‫המודל העסקי שלהם ‫בנוי על הטיפשות
‫הבלתי מעורערת של הלקוחות.
‫ועמוק בפנים אנחנו מרגישים את זה, ‫את ההיכרות הקרובה שלהם
‫עם ההתמסרות שלנו ‫למכנה המשותף הנמוך ביותר.
‫זה הביטוי הרשמי ‫של הדחף ההולך וגדל
‫להתנתק מכל דבר חי ‫שיש לו קשר כלשהו לעבר.
‫מה? ‫-כשלא שמנו לב,
‫כולם התאספו והחליטו ‫שמסורות העבר הן מכוערות.
‫לעבר יש ריח ‫של אנשים זקנים ומכוערים ומוות.
‫אז אמא צריכה להישאר בעניינים.
‫או-קיי. ‫-אני די בטוחה
‫שהקליפים שלי נהיים ‫גרועים יותר ויותר מדי שנה,
‫אבל הם מצליחים יותר ויותר.
‫הראו לי פרסומת לבושם ‫שצילמנו בשנה שעברה,
‫שבה אני מגיחה מתוך עלי-כותרת ‫של ורד דיגיטלי כמו אצבעונית,
‫והייתי בטוחה שזה יהרוס אותי,
‫אבל הנה אני, ‫מופיעה בפני 30,000 איש.
‫אמא, על מה את מדברת בכלל?
‫אני מגלה לך סוד קטן, ‫בגלל שאני אוהבת אותך.
‫לא משנה כיום ‫אם אתה מיכאלאנג'לו,
‫או מייקי ואנג'לו מניו ברייטון,
‫העיקר שיש לך "קטע".
‫ודודה אלי ‫לא מצאה את הקטע שלה.
‫ואז היא החליטה לקנא במזלי הטוב.
‫היא עשתה את הבחירות שלה, ‫ואני רוצה להגיד לך,
‫היא לא הייתה מסוגלת לעשות ‫את מה שאני עושה יום אחרי יום.
‫למזלה, היא חוזרת הביתה אלייך ‫כל ערב,
‫ואין לה דאגות אמיתיות, ‫כי אני מפרנסת אותה.
‫שקט. ‫-אל תגידי לי להיות בשקט!
‫לא, ששש, זה לא מה שהתכוונתי.
‫זה לא השיר שלך? ‫-כן.
‫אני מצטערת, ‫אני אבקש מהם לכבות את זה.
‫סליחה, אתה מוכן לכבות ‫את המוזיקה, בבקשה?
‫אני רוצה להזמין אוכל ‫ולשוחח עם הבת שלי,
‫ואני רק שומעת את הקול שלי.
‫כן, סליחה. המנהל שלי ‫אמר לי לשים את השיר הזה.
‫בסדר.
‫אתה יכול להביא לי משקה ‫ומשהו מוגז בשבילה?
‫מה את רוצה?
‫כוס יין לבן. ‫כל מה שלא ממש מגעיל.
‫ואם אתה יכול, ‫תמזוג את זה לכוס פלסטיק.
‫בטח. ‫-תודה.
‫סליחה שירדתי על דודה אלי.
‫אני יודעת שהיא משתדלת.
‫פשוט יש לי יום מחורבן, ‫ואני מוציאה את זה עליה.
‫טוב שלא עליי.
‫אני אף פעם ‫לא מוציאה עצבים עלייך.
‫בסדר.
‫אני לא עושה את זה, נכון?
‫אלוהים!
‫אם כן, זה לא בכוונה. ‫אני מצטערת.
‫לפעמים את חושבת שלא יכול ‫להיות גרוע יותר, ואז פתאום...
‫מגלים שיש לך סרטן.
‫אמא, את חולה?
‫לא התכוונתי לזה ‫באופן מילולי, פשוט...
‫לפעמים בועטים בך, ‫כשאת על הקרשים.
‫אלוהים, אני לא צריכה ‫לעשות את זה מולך. -זה בסדר.
‫לא, זה לא בסדר. ‫הייתי נותנת לעצמי סטירה,
‫אם הייתי יושבת מולי עכשיו.
‫באמת, זה בסדר. ‫-דן עזב אותי.
‫כן, אני יודעת, קראתי.
‫את יודעת?!
‫דודה אלי לא אמורה לתת לך ‫לקרוא את הזבל הרכילותי הזה.
‫היא לא יכולה לפקח ‫על כל מה שאני עושה.
‫את יודעת מה? רציתי לספר לך.
‫אני מרגישה כל הזמן שגוזלים ‫ממני רגעים משמעותיים בחיים.
‫אמא, זה בסדר. ‫לא אכפת לי מהבחור הזה.
‫חשבתי שאהבת את דן.
‫הוא היה בסדר. הייתי נחמדה אליו, ‫כי הוא היה נחמד אלייך.
‫בבקשה. אתן יודעות כבר ‫מה אתן רוצות להזמין?
‫אנחנו צריכות עוד כמה דקות. ‫-בסדר.
‫אני אקח פסטה מרינרה.
‫את רוצה שאזמין את זה, ‫או שאני אחכה?
‫זה בסדר, אני לא רוצה כלום. ‫תביאי לה פסטה.
‫למה הוא עזב אותך?
‫מי אמר שהוא עזב אותי?
‫את.
‫הוא לא עזב אותי. עזבנו זה את זו, ‫כי כשאתה אוהב משהו,
‫אתה משחרר אותו.
‫הוא יוצא עם מישהי אחרת?
‫זה מה שקראת?
‫כן, היה כתוב שהוא יוצא ‫עם איזו בחורה עשירה.
‫אני לא יודעת, ‫זה לא מה שהוא אמר לי.
‫אבל אני בטוחה שזה סתם סטוץ.
‫לא הייתי רוצה שישפטו אותי ‫לפי הסטוצים שלי.
‫השתייה בסדר? ‫-כן, תודה.
‫אני מנהל המסעדה. ‫אם תצטרכו משהו, תקראו לי.
‫בסדר גמור, תודה.
‫היי, אכפת לך ‫אם אצטלם איתך בזריזות?
‫זה לא זמן טוב כרגע.
‫זה לא לשימוש ציבורי. ‫זה ייקח רק שנייה.
‫אתה רוצה תמונה עם הפרצוף הזה?
‫אני מנסה לדבר עם הבת שלי.
‫סליחה, אל תדברי אליי בטון כזה. ‫ביקשתי ממך יפה.
‫את לא צריכה להתעצבן, ‫זאת רק תמונה.
‫אתה רציני? -אל תשתמשי ‫בשפה כזאת, בבקשה.
‫איך אתה מעז, בן זונה?
‫אליסון, את יכולה להתקשר ‫למשטרה? -מי אתה חושב שאתה?
‫אני יכול לשאול אותך אותה שאלה.
‫אני מריח ששתית אלכוהול, ‫דרך אגב.
‫אתה מנסה להביך אותי ‫מול הבת שלי?
‫לא ידעתי בכלל שיש לך בת.
‫דיברתי אלייך בנחמדות, ‫ואת התחלת לצעוק עליי.
‫אני מבקש שתעזבי את המסעדה ‫לפני שאקרא למשטרה.
‫בואי נלך.
‫אתה צריך להתבייש בעצמך, ‫חתיכת שמוק.
‫את צריכה להתבייש בעצמך, מיס.
‫אלוהים.
‫בואי נלך מכאן, כדי שלא ניתקל ‫בכל החארות ההם בכניסה למלון.
‫אני מצטערת ‫שהתפרצתי על האיש ההוא.
‫זה הגיע לו, ‫אבל אני לא רוצה לדבר על זה.
‫מותק, את רועדת.
‫דברים כאלה לא קורים כל הזמן,
‫אבל לפעמים זה קורה, ‫ואני חייבת להגן על עצמי.
‫אמרתי שאני לא רוצה לדבר על זה.
‫אבל אנחנו חייבות ‫לדבר על זה, מותק,
‫כי אחרת, זה יישאר תלוי באוויר.
‫אני דואגת לך!
‫את דואגת לי?!
‫את לא צריכה לדאוג לי, אני חזקה.
‫אני דואגת לך. ‫מותק, זה התפקיד שלי, לדאוג לך.
‫את יותר רזה ממני! ‫-בחייך.
‫אני פשוט בכושר, ‫כי אני יוצאת לרקוד כל לילה.
‫די, מותק, את שוברת לי את הלב.
‫תקשיבי, מה שהבחור ההוא אמר, ‫על זה ששתיתי אלכוהול,
‫היה אסור לו לרמוז דבר כזה מולך.
‫במקום להתעלם מהפיל בחדר, ‫בואי נדבר עליו בפתיחות.
‫הזמנתי כוס יין בכוסית פלסטיק,
‫כי אני קצת לחוצה לקראת הערב
‫ולא רציתי להדאיג אותך.
‫אבל אני נשבעת לך שלא שתיתי ‫שום דבר לפני כן היום, בסדר?
‫את לא צריכה לדאוג.
‫ב-2011 סלסט שתתה ‫עד אובדן הכרה,
‫או ליתר דיוק, ‫עד שאיבדה את הראייה בעין אחת.
‫היא חיכתה עד שסיפרה לרופא ‫על הבעיות שלה.
‫היא התביישה להסביר ‫שבמהלך מסע הופעות
‫בחלקים הפחות מיושבים,
‫ולפיכך פחות מיושבים בדעתם ‫של דרום ארצות הברית,
‫היא גרמה נזק ‫לעצב הראייה בעין שמאל
‫עקב צריכת מתנול בצורות שונות,
‫במהלך בולמוס שתייה של חומרי ‫ניקוי ביתיים לאורך שלוש מדינות.
‫זמן קצר לאחר מכן, ‫כשחזרה הביתה,
‫היא מצאה את עצמה ‫בליבה של מחלוקת ציבורית
‫כתוצאה מתאונת דרכים
‫ורגל שמאל ואגן מרוסקים ‫של הולך רגל ביש מזל.
‫כדי להוסיף חטא על פשע, ‫סלסט הטיחה בהולך הרגל
‫שרשרת קללות גזעניות ‫שאינן אופייניות לה.
‫הקורבן של הפרק הקצר הזה בחייה ‫זיהה הזדמנות וניצל אותה.
‫הוא זכה בהסדר פיצויים ‫בסך כ-13 מיליון דולר.
‫סלסט ראתה בכך חלק ‫מציד מכשפות שנמשך עשור שלם.
‫מה יש, מותק? ‫עוד משהו מטריד אותך?
‫זה שום דבר.
‫תפסיקי. מה זה?
‫אלברטין איבדה את בתוליה
‫בסוף השבוע ‫שלפני החשיפה הראשונה
‫של אלבום האולפן השישי של סלסט, ‫"ווקס לוקס",
‫והשתוקקה לחלוק ‫את פרטי המאורע עם אמה.
‫היא חיכתה לכך ‫בנשימה עצורה מאז אותו יום,
‫וציפתה להלם הראשוני או לתחושת ‫הכישלון שיתעוררו אצל סלסט,
‫שעל אף שטעמה מהפרי האסור ‫בעצמה בנעוריה,
‫דיברה תמיד בחומרה ‫על בחורים צעירים,
‫והזהירה אותה מפניהם
‫יותר מאשר מערבוב ‫של כדורים ממריצים ומרגיעים.
‫אם הכל ילך לפי התוכנית,
‫החדשות עשויות לעורר ‫רגש אימהי שאבד מזמן,
‫וסלסט תיאלץ להפוך לאשת סודה.
‫זה היה מהיר.
‫איפה אלברטין?
‫בחדר שלי, ‫עושה בדיקת היריון,
‫כי מסתבר שאת כל כך ‫חסרת אחריות,
‫שנתת לה להזדיין ‫עם איזה אפס מהעיר.
‫היא בהיריון? -אם היא לא ירשה ‫את המזל הרע שלי, כנראה שלא.
‫אבל רציתי שהיא תחוש את החרדה ‫בזמן ההמתנה לתוצאות,
‫כי הורה, או אפוטרופוס חוקי,
‫מחנך את הילד שלו, ‫לא סתם מבלה איתו.
‫אני מצטערת, לא היה לי מושג.
‫את פישלת.
‫פעמיים.
‫אני יודעת שאת כועסת... ‫-איך יכולתי להיות כל כך טיפשה?
‫היית כל כך גרועה איתי, ‫למה ציפיתי שתהיי טובה איתה?
‫ידעתי שהיא יוצאת עם מישהו,
‫אבל לא חשבתי ‫שהקשר ביניהם גופני, בחיי.
‫את מפגרת?
‫לא. -כי לפעמים ‫הלסת שלך נשמטת,
‫כאילו דברים פשוט קורים לך.
‫את נראית כמו מפגרת.
‫בבקשה, אל תקראי לי ככה.
‫רק משוגעים מתעצבנים ‫כשקוראים להם משוגעים,
‫אז את כנראה באמת מפגרת.
‫אני לא מבינה ‫למה את שונאת אותי כל כך.
‫"שונאת אותך"? ‫זה הקשקוש שהכנסת לה לראש?
‫היא סיפרה לי על כל החרא ‫שאת מעמיסה עליה.
‫חזירה כפוית טובה שכמוך.
‫יש לי מסיבת עיתונאים ‫ושעתיים של ראיונות,
‫אבל אני נשבעת לך, אלי, ‫אם הבת שלי תחזור אליי
‫בהיריון מאיזה איטלקי פוזל ‫או דלקת הכבד מסוג ז',
‫אני אזרוק אותך מהמרפסת.
‫אחרי כל מה שעשיתי בשביל שתיכן!
‫אחרי כל מה שעשית בשבילנו?
‫כל הכבוד.
‫עשית את זה.
‫מה עשיתי?
‫פגעת בי.
‫ביישת אותי.
‫הקדשתי את כל חיי ל"סלסט",
‫ואמשיך לעשות זאת, ‫אבל אם תאיימי עליי שוב אי פעם,
‫אני אזכיר לעולם ‫שאני גידלתי את הילדה שלה
‫ושאני כותבת את השירים שלה.
‫אחת-אפס,
‫אבל זאת מניה ‫שלא הייתי קונה היום.
‫את יכולה להגיד מה שאת רוצה, ‫בימינו, למי אכפת?
‫סלסט.
‫היי, היא ערה?
‫סלסט.
‫היי. שוב שלום. ‫בהצלחה בהופעה.
‫מה מצבנו כאן?
‫מה המצב?
‫היית מאמין?
‫מה?
‫כל מי שחילק לנו הוראות ‫עובד בשבילנו עכשיו.
‫ג'וזי...
‫אכפת לה ממך.
‫בזמנו קראת לה "כלבה".
‫את נראית מדהים.
‫אל תסתבכי.
‫את תהיי נהדרת.
‫סלסט, אני רוצה שתכירי את יאנמיי,
‫היא תפתח ‫את מופע החימום הערב,
‫לפני שהיא נוסעת ‫לבדיקת סאונד בסטטן איילנד.
‫ברוכה הבאה! ‫אנחנו כל כך שמחים שאת כאן.
‫לחלוק את הבמה איתך, בשבילי, ‫זה כבוד אדיר והגשמה של חלום.
‫נחמד מאוד מצידך, ‫אבל באמת, העונג כולו שלי.
‫כשהראו לי את החומר שלך, אמרתי, ‫"אנחנו חייבים להשיג אותה".
‫אם כך, ההזמנה שלך ‫מרגשת אפילו יותר.
‫לא נעכב אותך. ‫יש לה חזרה על הבמה.
‫אני מקווה שתאהבי את עיר הולדתי.
‫סליחה?
‫תיהני בסטטן איילנד.
‫יש בי אהבה עצומה...
‫לקורבנות של האירוע ‫הלא ייאמן שקרה היום
‫ולקורבנות של אלימות בכל מקום,
‫ומעציב אותי מאוד שמקשרים אותי
‫לטרגדיה כה מחרידה ומיותרת.
‫אנחנו חיים ‫בעולם משונה, ואני מניחה
‫שלא משנה כמה ננסה להתעלם ‫מהדברים האלה שקורים במציאות,
‫לפעמים הם מצליחים לחדור לחיינו.
‫ג'ניפר דורסט, דבליו-ויי-אן-אן, ‫ניו יורק. למה הם בחרו בך, לדעתך?
‫האם את מניחה ‫שיש לך קשר לניו ברייטון?
‫לא יודעת, ‫אני לא יודעת יותר פרטים מכם, ו...
‫כיוון שאף אחד לא בא ואומר, ‫"היי, אנחנו עשינו את זה",
‫אני מעדיפה לא להעלות השערות.
‫אבל אם הם אכן בחרו ‫ב"תחפושת" הזאת בכוונה,
‫אני מניחה שזה מפני שיש להם בעיה ‫עם זה שאני אישה,
‫או אולי מפני שאני אישה מצליחה.
‫אולי לא מוצא חן בעיניהם ‫שילדתי ילדה כשהייתי ילדה בעצמי.
‫אולי הם חושבים שאני מופקרת. ‫אולי גם אתם חושבים ככה.
‫הדרך שבה בחרתי לחיות את חיי
‫מנוגדת לדעות של כל מיני אנשים.
‫האם יש לך קשר למרכז אירופה?
‫לא ממש. לא למיטב ידיעתי.
‫לא הופעתי שם אף פעם, ‫אז אני לא יודעת.
‫השאלה הבאה. ‫-סליחה, יש לי עוד שאלה.
‫האם את והלהקה מתכוונים ‫בכל זאת להופיע הערב?
‫אין כרגע מספיק מידע ‫שמצדיק את ביטול ההופעה,
‫ואבא שלי אומר תמיד, ‫"אסור לדחות הנאות",
‫אז כן, אני אופיע, אם ייתנו לי.
‫השאלה הבאה. מאחור.
‫שלום, מרדית' דש, ‫אני מכסה את אזור צפון-מזרח.
‫האם יש לך מסר כלשהו ‫למבצעי ההתקפה היום?
‫כן.
‫אני רוצה לומר להם שכשהייתי ילדה ‫קטנה, גם אני האמנתי באלוהים,
‫ואם הם יתעשתו מתישהו ‫ויחפשו משהו חדש להאמין בו,
‫הם יכולים להאמין בי.
‫כי אני הדת החדשה ‫ואני לא פוחדת מהם.
‫אני אפילו רוצה להזמין אותם ‫להופעה שלי הערב.
‫ג'וזי, את יכולה להוסיף "פחדנים ‫במסכות" לרשימת האורחים?
‫סליחה, את מוכנה להסביר ‫למה את מתכוונת?
‫סלסט פעלה על פי דוגמה מוכרת,
‫היא הפריחה הצהרות ‫חסרות אחריות אך אופנתיות,
‫כפי שעשו פקידי הממשלה ‫ונציגי הציבור של תקופתה.
‫היא הייתה מבוהלת ‫ורצתה להסתתר,
‫אך לפני שעזבה את הבמה, ‫היא העירה כבדרך אגב,
‫"אני פרסמתי יותר להיטים ‫ממספר הקליעים ברובה קלשניקוב".
‫לא יודעת, ‫זה היה סתם משחק מילים.
‫את באמת מאמינה ‫בשטויות שאמרת שם?
‫הם רצו הצגה, ‫עשיתי להם הצגה.
‫טוב, המקום מוצף בעיתונאים,
‫שניכם מוכנים לסתום עד שנסיים?
‫אין לי בעיה עם זה. ‫-תן לי לטפל בזה.
‫לך תעשן סיגריה או משהו.
‫שלום לכולם. ‫-שלום.
‫יש לכם עשר דקות. ‫כיוון שאין לנו מידע חדש
‫בנוגע להתרחשויות באירופה,
‫אבקש מכם להגביל את השאלות ‫להופעה הערב
‫ולאלבום החדש, עד כמה שאפשר.
‫תודה.
‫טוב...
‫בנימה זאת,
‫למה הקהל ‫יכול לצפות מהאלבום החדש?
‫המנוני מדע בדיוני.
‫הקונספט הפעם היה ליצור חוויה
‫לא מתפשרת ‫וממכרת ככל האפשר.
‫נהדר.
‫אז...
‫אני יודע שהתבקשנו לא לדבר ‫על ההתקפה שהתרחשה היום,
‫אבל חוששני שהשאלה ‫הבאה שלי מושפעת ממנה.
‫או-קיי.
‫טוב... זה פשוט גרם לי לחשוב,
‫האם את מרגישה ‫שחל שינוי תרבותי,
‫שבמסגרתו חברי קבוצות ‫ניהיליסטיות קיצוניות כאלה
‫להוטים יותר מאי פעם ‫להיתפס ככוכבים בעצמם?
‫האמת, למי אכפת?
‫היססתי בכלל לצאת בהצהרה היום,
‫כי כל מה שהבריונים האלימים האלה ‫רוצים זה לעשות כותרות.
‫אם כולם יפסיקו להתייחס אליהם, ‫הם ייעלמו.
‫כנ"ל אנשים כמוני, אני מניחה.
‫אבל זה הקשר היחיד ‫שאני רואה ביני לבינם.
‫ולא יכולתי להתעלם מהקורבנות, ‫זה מעורר בי חלחלה.
‫טוב.
‫מנקודת המבט של הקהל, ‫עברו עלייך...
‫כמה שנים עמוסות מבחינה רגשית,
‫בהחלט כולל האירועים ‫המוזרים היום.
‫האם את יכולה לשפוך אור
‫על החשיבות של ההופעות הקרובות ‫באצטדיון עבורך באופן אישי?
‫את מתחילה את סיבוב ההופעות ‫בעיר הולדתך.
‫זה השיא של מפעל חיי עד כה.
‫עבדנו על המופע הזה שנתיים
‫לפני שיצאנו איתו לקהל. ‫-למה שנתיים?
‫בשנה שלפני כן היו עליי ‫הרבה לחצים בגלל התאונה.
‫עולה הרבה כסף ‫להעלות מופע כזה.
‫רציתי לעבוד ‫עם האנשים הטובים ביותר.
‫רציתי את כל הרקדנים ‫הכי טובים שלי.
‫אבל ההחלטה לפתוח ‫את סיבוב ההופעות בניו ברייטון,
‫בטח ראית בכך
‫חזרה הביתה והתחלה מחדש ‫מאז התאונה והמעצר
‫בגין "גרימת פציעה חמורה ‫עקב נהיגה מסוכנת". -"פציעה",
‫לא "פציעה חמורה".
‫ומעולם לא הפסקתי ליצור מוזיקה,
‫אז אני לא רואה בזה ‫"התחלה מחדש".
‫רציתי לתעל את כל החרדה והסבל
‫למשהו מוחשי, משהו חיובי.
‫אז את יכולה להסביר ‫מדוע התיק בוטל פתאום?
‫אני מבינה מה אתה עושה.
‫את הזכרת את הנושא...
‫אני לא אומר ‫שום דבר "בפתאומיות".
‫יש שלושה סוגים ‫של פצעי ירי בעמוד השדרה.
‫אני סוג 3, כלומר הקליע ‫תקוע בדיסק הבין-חולייתי שלי.
‫פציעות מסוג 3 ‫נחלקות בנוסף לכך ל:
‫א', פגיעה שדרתית ‫ללא ניקוב של האיברים הפנימיים,
‫ו-ב', פגיעה שדרתית ‫עם ניקוב של האיברים הפנימיים.
‫תודה לאל, אני סוג א', אבל זה ‫לא סוד שאני מקבלת תרופות,
‫ושלא הייתי צריכה לנהוג באותו לילה.
‫ג'וזי! ‫-לא התכוונתי לעצבן אותך.
‫פעם התייחסו אליי כמו לגיבורה,
‫ואז התחילו לתאר אותי בתור פרחה.
‫אבל זה בדיוק הנושא של המופע:
‫לידה מחדש. ‫-נגמר הזמן!
‫האם יצרת קשר כלשהו עם הקורבן,
‫מר ג'ואל הדלונד? ‫-אתה יודע שאסור לי לדבר על זה.
‫מספיק. -חשבתי שדיברנו ‫על זה לפני רגע, לא?
‫הוא בועט בי בזמן שאני על הקרשים. ‫-נמאס לי ממך.
‫בחייך. ‫-אתה ואני גמרנו, טוני.
‫נמאס לי מהחרא הזה! ‫-אתה צריך לכתוב...
‫על האנשים החפים מפשע. ‫-זאת העבודה שלי, ג'וזי.
‫במקום לתקוף בן אדם טוב ואמן.
‫זה מה שאדם נחמד היה עושה. ‫-זה לא מה שניסיתי לעשות.
‫צר לי שלא הבנת אותי.
‫אני עוצרת הכל עד אחרי ההופעה.
‫אני רוצה שתלכי לחדר שלך ותנוחי.
‫תנוחי, בסדר?
‫אני רצינית.
‫אבוא לאסוף אותך בשש וחצי. ‫באיזו קומה את?
‫קומה אחת למעלה. ‫חדר 910.
‫המפתח שלי אצלך?
‫לא. ‫-זין.
‫תוריד את הידיים שלך ממנה.
‫עליתי לכאן ומצאתי אותה בוכה. ‫היא הייתה זקוקה לחיבוק.
‫רדי למטה ותתכונני להופעה.
‫בחייך, אל תעשי לי את זה.
‫אני מקווה שלא לקחת ‫את מה שנתתי לך מקודם.
‫אני הגזמתי קצת.
‫מה את רוצה שאעשה, ‫שאודיע על זה בפומבי?
‫אני עוד לא מוכנה שתתבגרי.
‫בסדר? את הילדה הקטנה שלי.
‫את סולחת לי?
‫טוב...
‫"סליחה שאני כלבה"
‫תני את זה לדודה אלי.
‫בשביל מה זה? ‫-בשביל הכל.
‫קחי את זה למטה, ‫אפגוש אתכן בלובי,
‫ונלך להופעה יחד, בסדר?
‫מותק, אני אוהבת אותך.
‫גם אני אותך.
‫אז למה את לא למטה? ‫-אלוהים אדירים!
‫כמעט שכחתי שאתה כאן.
‫מה קרה?
‫ג'וזי ביטלה את שאר הראיונות.
‫מה? -כן, איזה בחור הציק לי ‫בקשר לג'ואל הדלונד,
‫ולא הייתה לי היכולת הנפשית
‫או האומץ להתמודד איתו. ‫-יופי.
‫אלך לשכנע אותה לא לקפוץ מהגג.
‫לא. בבקשה, בבקשה, תישאר כאן.
‫מה היא אמרה לך לפני רגע?
‫שום דבר. ‫-נו, בחייך!
‫אתה המרגל הכי טוב שלי.
‫היא לא מדברת איתי.
‫לא יודע...
‫יש לה "משפט מדומה" בבית הספר.
‫הזמינו אותם לתחרות באגם טאהו, ‫אז היא כנראה טובה בזה.
‫זה מסביר למה ‫היא התנהגה כמו פרי מייסון
‫וחקרה אותי בארוחת הצהריים.
‫היא הזכירה משהו משמעותי נוסף?
‫היא ראתה שלאבא שלה יש הופעה,
‫ושאלה אם אוכל לארגן לה כרטיסים.
‫טוב, בסדר. ‫זה לא מה שציפיתי שתאמר.
‫איך הגבת?
‫אמרתי לה שהוא בחור מתוסבך ‫עם המון בעיות,
‫ושזה כנראה רעיון רע.
‫יופי. טוב.
‫נשאר לך קצת חומר ‫מאתמול בלילה?
‫את חושבת שזה רעיון טוב כרגע?
‫סיימתי עם הקיטורים להיום.
‫בחייך!
‫אני מכירה את המופע בעל פה.
‫אני צריכה לנקות את הראש, ‫אתה יודע את זה.
‫אני נלחצת כי אני חושבת ‫על כל מה שקרה,
‫אני מדמיינת את כל האנשים ‫צורחים ורצים על החוף.
‫שמע, נשתמש רק במה שנשאר, ‫ולא נזמין עוד חומר אחרי ההופעה.
‫ותוכל לזיין אותי קצת ‫בזמן שנתמסטל.
‫אני פוחדת.
‫אין לך ממה לפחד, ילדונת.
‫באמת.
‫סלסט, בואי כבר.
‫כולם למטה.
‫עצור את האוטו! ‫-לא, לא, לא.
‫תעצור בצד לשתי דקות. ‫-מה יש?
‫אני צריכה לעשות משהו שתי דקות.
‫אתה מוכן לעצור, בבקשה?! ‫-תעצור!
‫עצור!
‫בואי!
‫בואי תהיי איתי.
‫מה את עושה?
‫בואי נהיה רגע יחד בשקט.
‫בואי נעצום את העיניים ונחשוב ‫על כל האנשים שסובלים עכשיו.
‫אני יכול לעזור לך, מיס מונטגומרי? ‫-אתה מחזיק אותה?
‫אף אחד לא קורא לי ככה.
‫תנו לה לנשום.
‫תפסתי אותך.
‫את מחזיקה אותה? ‫-כן.
‫יש שם צלמים? ‫-לא למיטב ידעתי.
‫תגיד לאנשי הצוות שאם אתפוס ‫מישהו מצלם אותה... -בלי תמונות!
‫הוא יפוטר! ‫-נזרוק אותו מכל המדרגות!
‫מה אפשר להביא לך?
‫אני צמאה מאוד. ‫-תביא לה מים ומשהו לאכול.
‫מה להביא לה?
‫משהו עם סוכר. ‫-שתייה קלה.
‫איפה אלברטין? ‫-מאחורייך.
‫את יכולה לקחת אותה ‫ולתת לה משהו לשתות?
‫אנחנו לא הולכות לשום מקום. ‫אני כאן.
‫רציתי להציג את עצמי. ‫אני מחליף את אומאלי הערב.
‫מי זה אומאלי? ‫-זה זמן לא כל כך טוב.
‫סליחה, אני יכול לבוא ‫לחדר ההלבשה אחר כך.
‫אני צריכה שתעשה את זה! ‫היא לא יכולה להמשיך.
‫סלסט, מספיק עם הדרמות.
‫כן, אני יודעת, אני יודעת. ‫היינו כאן כל יום בשבוע האחרון.
‫תעזבו אותי! ‫כולם חושבים שאני מטומטמת.
‫אף אחד לא חושב שאת מטומטמת.
‫תשתקי! ‫-אל תהיי ילדה מפונקת.
‫אל תקרא לי "ילדה". ‫-תפסיקי להיות ילדה מפונקת.
‫אל תקרא לי "ילדה"! ‫-תשתקי!
‫תשתקי, ותפסיקי להתנהג ‫כמו ילדה קטנה.
‫מכאן, חברים. ‫-תודה.
‫ילדה מפונקת. -בחיים אל תקרא לי ‫"ילדה מפונקת"!
‫מותק, אמא שלך צריכה אותי כרגע.
‫נמאס לי שכולם מתייחסים אליי ‫כאילו אני לא בן אדם!
‫אני לא איזה בגד שלובשים! ‫-את צריכה להתאפס על עצמך.
‫אל תיכנסי לכאן ותעודדי את ‫ההתנהגות הלא בריאה הזאת, אלי!
‫תעצמי עיניים ותדמייני...
‫צא מכאן. ‫-את שומעת אותי?
‫אמרתי לך לצאת!
‫תעצמי עיניים ותדמייני ‫שאת לבד בחדר. -היי, היי.
‫תדמייני שאת לבד בחדר. ‫-אתה רוצה שאבטל את ההופעה?
‫את רוקדת בחדר שלך. ‫מה אמרת?
‫אתה רוצה ‫שאני אבטל את ההופעה?
‫זוז.
‫כולם מדברים עליי ‫כאילו אני לא עומדת מולם.
‫אני עומדת מולם ‫בזמן שהם עושים את זה!
‫הוא סוחר רכב בנשמה. ‫אל תתייחסי אליו.
‫הראו לי את הפרומואים ‫שצילמנו היום,
‫ונראיתי נורא.
‫על מה את מדברת?
‫לא, אל תסתכלי עליי ככה.
‫תקשיבי לי.
‫בסדר. ‫-תקשיבי לי.
‫הם אמרו לי שהמצלמה שהשתמשנו ‫בה תגרום לי להיראות נהדר.
‫נראיתי כל כך מכוערת! רציתי למות.
‫את לא הולכת למות. ‫-אני רק רוצה להיות מלכה בשבילם,
‫ולפעמים אני בכלל ‫לא מרגישה כמו מלכה.
‫לפעמים אני כל כך מכוערת ‫מתחת לכל זה.
‫אם הם רק היו יודעים...
‫אני כל כך מאושרת שאת בחיים.
‫אני כאן. -עיתונאים יכולים ‫להיות כל כך מרושעים.
‫הם כל כך מרושעים!
‫מפני שהם לא עשו שום דבר ‫שהם יכולים להתגאות בו.
‫נכון, את צודקת.
‫את לא כאן בשבילם. ‫את כאן בשביל המעריצים שלך.
‫והלילה הזה יהיה ‫הלילה הכי טוב בחיים שלהם.
‫הקהל יעריץ אותך שוב.
‫בעוד כמה דקות ‫הסיוט הזה שעובר עלייך ייגמר,
‫ותראי שהכל היה שווה את זה.
‫תני לי לעזור לך להתלבש.
‫"סיום"
‫שתי דקות, חבר'ה! ‫-עוד שתי דקות!
‫תיזהרי, מיס.
‫תנו לנו לעבור.
‫תזיזו את הכבלים! הם נכנסים. ‫-סליחה, תנו לנו לעבור.
‫בנות, הצידה.
‫תסלחו לי. תסלחו לנו.
‫תיזהרי כאן.
‫טוב, צוות במה, למקומות! ‫-תסלחו לנו.
‫למקומות, בבקשה. ‫-פנו את הדרך.
‫מהר, לכאן.
‫את נראית מדהים.
‫את מוכנה? ‫-הבת שלי בקהל הלילה.
‫זה חייב להיות מדהים בשבילה.
‫טוב, בואו נתחיל.
‫טוב, כולם להתאסף סביב סל.
‫אני רוצה להודות לקבוצה נפלאה ‫של אנשים מוכשרים.
‫אני רוצה שנחשוב רגע ‫על השנה שחלפה
‫ועל הצוות הזה, ‫שהוא כמו משפחה.
‫כל זה לא היה אפשרי בלעדיכם.
‫אז אנחנו מתרגשים לקראת הערב?
‫כן!
‫תנו לבחורה שלנו קצת אהבה!
‫מי הכלבה הכי קשוחה כאן? ‫-את!
‫מי הלהקה הכי מטורפת בעולם? ‫-אנחנו!
‫בזכות מי כל זה קורה? ‫-בזכותנו!
‫אנחנו נהיה טובים? ‫-לא!
‫אנחנו נהיה מצוינים? ‫-לא!
‫אנחנו נהיה מדהימים? ‫-לא!
‫אז מה אנחנו נהיה? ‫-מהממים!
‫כן, כן! מהממים!
‫מהממים, מהממים, מהממים...
‫קדימה! חזק יותר ועוד יותר, ‫עוד יותר ועוד יותר,
‫עוד יותר ועוד יותר, עוד יותר ‫ועוד יותר... מהממים, להתפזר!
‫תתחילו את המופע.
‫חמש, ארבע, שלוש, שתיים...
‫הלילה נחזור למקום שבו הכל החל.
‫אתם רוצים ‫לחזור אחורה בזמן איתי?
‫הלילה הזה כולו בשבילכם.
‫נכון מאוד, כלבות.
‫מלאכים קטנים שלי.
‫זאת הברית החדשה ‫והלילה הזה כולו שלכם.
‫"עבר"
‫"הווה"
‫"עתיד"
‫"ברוכים הבאים"
‫"מותק"
‫"עם"
‫"מזומנים"
‫"לא לגעת"
‫"בה"
‫"נפילה - תפילה"
‫אני שומעת את כולכם, מלאכים.
‫30,000 מלאכים קטנים שלי.
‫אז תגידו לי...
‫לכמה מכן שברו את הלב, בנות?
‫וכמה מכן הלכו לישון בבכי,
‫כי מישהו קרא לכן בשם לא יפה?
‫שמנה,
‫מכוערת,
‫זונה.
‫אתם יודעים מה?
‫אנשים מנסים ‫להכניע אותי כבר שנים.
‫אבל אני לא אכנע.
‫סלסט! סלסט! סלסט!
‫"חלומות - תשוקה - תאווה"
‫"אהבה - סקס - חרטה"
‫"עבר - הווה - עתיד"
‫"ברוכים הבאים"
‫לילה אחד מאוחר, בבית החולים, ‫לאחר אותו בוקר גורלי בניו ברייטון,
‫סלסט השמיעה טענה מטורפת ‫שרק אחותה האמינה בה אי פעם.
‫היא סיפרה לאלינור ‫סיפור שנשמע בערך כך:
‫זמן קצר לאחר שבן כיתתה ‫לחץ על ההדק
‫ושלח אותה למקום ‫שבין החיים והמוות,
‫מקום שיכלה לתאר בפני אלינור ‫רק כ"שיטפון של צבע",
‫היא פגשה את השטן ‫ועשתה איתו עסקה בתמורה לחייה.
‫הוא לחש מנגינות באוזניה,
‫והיא יצאה למשימה, ‫לחולל שינוי גדול במאה הבאה.
‫הוא אמר לה, ‫"עצמי עיניים וחזרי אחריי:
‫"אחת בשביל הכסף,
‫"שתיים בשביל השואו,
‫"בשלוש מתכוננים
‫"ובארבע...
‫"בואי איתי".
‫"ווקס לוקס"
‫"לזכר ג'ונתן דמי"
‫עברית: שלומי שורצולד